Tja... ja.
Atminstone bra nog för mitt eget folk.
Men vi har inga sånger för stora hallar... och onda tider.
Varför skulle dina sånger vara opassande i mina hallar?
Seså, sjung en sång för mig.
Bakom oss hemmet
en värld framför ses
där det är många stigar som ges
Bland skuggorna
mot nattens rand
tills alla stjärnor står i brand
Dis och skugga
moln och skymning
bleknar bort
bleknar...
...bort
Marschera! Marschera!
Giv rum för kungen!
Min herre!
- Grimbold, hur många? - Femhundra man från Västfold.
Vi har trehundra till från Fenmark.
- Var är ryttarna från Snöbäcken? - Inga har kommit, min herre.
Sextusen spjut. Inte hälften av vad jag hoppades på.
Sex tusen räcker inte för att bryta igenom Mordors front.
Det kommer fler.
För varje tappad timme nalkas Gondors nederlag. Vi måste rida i gryningen.
Hästarna är rastlösa... och männen tysta.
De blir oroliga i skuggan av berget.
Vägen där... vart leder den?
Det är vägen till Dimholt, dörren under berget.
Ingen som vågar sig dit återvänder. Det berget är ont.
Aragorn. Vi letar reda på lite mat.
Så där. En sann väpnare av Rohan.
Jag är redo.
Förlåt. Den är inte alls så farlig.
- Den är inte ens vass. - Det duger inte.
Du kan inte döda många orcher med en oslipad kniv. Kom!
Till smedjan. Fort!
- Du borde inte uppmuntra honom. - Du borde inte tvivla på honom.
Jag tvivlar inte på hans mod, bara på hans räckvidd.
Varför skulle Merry lämnas kvar? Han har också orsak att gå i krig.
Varför får han inte slåss för dem han älskar?
Du vet lika lite om krig som hoben.
När fruktan tar honom, och skriken och stridens fasor tar över-
- tror du att han då skulle stå kvar och slåss?
Han skulle fly och det skulle han göra rätt i.
Krig hör männen till, Éowyn.
Jag valjer ett dödligt liv.
Jag önskar att jag fått se honom...
...en sista gång.
Min herre?
Kung Théoden väntar på er.
Jag drar mig tillbaka.
Min herre Elrond.
Jag kommer å en annans vägnar, en jag älskar.
Arwen är döende.
Hon kommer inte länge att överleva ondskan från Mordor.
Aftonstjärnans ljus mattas.
Allt eftersom Saurons makt växer avtar hennes styrka.
Arwens liv är nu bundet till Ringens öde.
Skuggan är över oss, Aragorn. Slutet är inne.
Det blir inte vårt slut, utan hans.
Du rider till krig, men inte till seger.
Saurons arméer marscherar mot Minas Tirith. Det vet du.
Men i hemlighet skickar han en styrka som ska anfalla från floden.
En flotta av piratskepp seglar från söder.
De är i staden om två dagar. Du står mot en övermakt, Aragorn.
- Du behöver fler män. - Det finns inga.
Det finns de som dväljs i bergen.
Mördare... förrädare.
Skulle du kalla dem till strid? De hörsammar ingen.
De skulle hörsamma Gondors kung.
Andúril - Västerns flamma, smidd av bitarna av Narsil.
Sauron har knappast glömt Elendils svärd.
Bladet som var brutet... skall återvända till Minas Tirith.
Den som kan nyttja svärdets styrka kan tillkalla en stridshär-
- dödligare än någon som går på denna jord.
Lägg utbygdsjägaren åt sidan. Bli den du föddes att bli.
Ta vägen genom Dimholt.
Jag ger manniskorna hopp.
Jag behåller inget sjalv.
Varför gör ni detta?
Kriget står i öst. Ni kan inte ge er av strax före striden.
Ni kan inte överge männen.
- Éowyn... - Vi behöver er här.
Varför kom ni hit?
Vet du inte det?
Det är blott en skugga och en tanke som du älskar.
Jag kan inte ge dig det du står efter.
Jag har önskat dig glädje sedan första gången jag såg dig.
Och vart är du på väg, då?
Inte den här gången. Den här gången måste du stanna kvar, Gimli.
Har du inget lärt om dvärgars envishet?
Det är så gott du finner dig i det. Vi följer med dig, pojk.
Vad händer?
Vart är han på väg?
Jag förstår inte.
Herr Aragorn!
Varför ger han sig av kvällen före slaget?
- För att det inte finns något hopp. - Han ger sig av för att han måste.
Alltför få har kommit. Vi kan inte besegra Mordors arméer.
Nej... det kan vi inte.
Men icke desto mindre kommer vi att möta dem i strid.
Jag har lämnat förhållningsorder.
Folket ska lyda under ditt styre i mitt ställe.
Ta över mitt säte i Gyllene hallen.
Må du länge försvara Edoras om striden går illa.
Vilka andra plikter lägger ni på mig, min herre?
Plikter?
Nej.
Jag vill att du ler igen.
Inte sörjer över dem vars stund har kommit.
Du ska leva och få se nya dagar.
Och ingen mer förtvivlan.
Vad för slags armé håller till på en sådan plats?
En som är förbannad.
För länge sedan svor bergsmännen en ed till Gondors siste konung.
Att komma till hans hjälp och strida.
Men när tiden var inne, när Gondors nöd var trängande-
- flydde de och försvann in i bergets mörker.
Så Isildur lade på dem förbannelsen...
...att inte få vila förrän löftet var uppfyllt.
Vem skall kalla ut dem från den grå skymningen, det glömda folket?
Arvingen till honom de svor sin ed.
Från norr skall han komma, driven av nöden.
Han skall gå igenom porten till De dödas väg.
Själva mitt blods värme tycks ha stulits från mig.
Vägen är stängd.
Den byggdes av dem som är döda och de döda håller den.
Vägen är stängd.
Brego!
Jag räds inte döden.
Det här har man aldrig hört förr.
Att en alv kan gå under jorden medan en dvärg inte vågar.
Det lär jag få höra i all evighet.
Vi måste rida lätt och snabbt. Vi har lång väg framför oss.
Man och häst måste nå vägs ände med styrka nog att strida.
Små hober hör inte hemma i krig.
Alla mina vänner kämpar. Det vore en skam att bli kvar.
Tre dagars ritt till Minas Tirith och ingen kan ta dig som börda.
- Jag vill strida. - Jag säger inte mer.
Rid med mig.
Min dam!
Fall in i led! Avmarsch!
Rid! Rid mot Gondor!
- Vad är det? Vad ser du? - Skepnader av män...
...och av hästar. - Var?
Bleka banér likt molntrasor.
Spjut höjer sig som en vinterskog höljd i dimma.
De döda följer, de har blivit kallade.
De döda? Kallade?
Det visste jag redan.
Mycket bra. Mycket bra. - Legolas!
Se inte ner.
Vem träder in i mitt rike?
En som begär er tro och lydnad.
De döda låter inte de levande slippa förbi.
Mig släpper ni förbi!
Vägen är stängd.
Den byggdes av dem som är döda.
Och de döda håller den.
Vägen är stängd.
Nu måste du dö.
Jag kallar er att fullgöra er ed!
Ingen, utom kungen av Gondor, befaller över mig.
Den klingan bröts.
Den har smitts hel på nytt.
Kämpa för oss och återvinn er heder.
Vad säger ni?
Du förslösar din tid. De hade ingen heder i livet, de har ingen i döden.
Jag är Isildurs arvinge.
Kämpa för mig så ska jag hålla er ed för fullgjord.
Vad säger ni?!
Ni har mitt ord. Kämpa och jag ska befria er från denna levande död!
Vad säger ni?
Stanna, ni förrädare!
Ut!
Spring!
Vi kämpar.
Öppna porten! Fort!
Fort!
Faramir!
Säg inte att han har fallit.
Fienden var dem övermäktig. Ingen överlevde.
Fruktan. Staden osar av den.
Låt oss lindra deras smärta. Släpp loss fångarna!
Katapulter!
Mina söner har gått åt.
Min ättelinje har nått sitt slut.
- Han lever. - Rikshovmästarnas hus har förgåtts.
- Han behöver läkemedel, min herre. - Min ättelinje är slut!
Min herre!
Rohan... har övergivit oss.
Théoden har svikit mig.
Överge era poster!
Fly! Fly för era liv!
Gör er redo för strid!
Till muren! Försvara muren!
Återgå till era poster!
Förpassa de slemma kräken till avgrunden!
Stanna där ni är!
Ner till den lägre kretsen, fort!
Håll dem tillbaka! Ge inte efter för fruktan.
Stanna på era poster! Kämpa!
Inte mot tornen! Sikta på trollen! Döda trollen!
Döda trollen!
Slå tillbaka dem! - Peregrin Took!
- Gå tillbaka till citadellet. - Du kallade ut oss till strid.
Det här är ingen plats för en hob.
Sannerligen en citadellvakt. Tillbaka uppför kullen, fort!
Vad gör ni, värdelösa avskum?
Porten ger inte vika. Den är för stark.
- Tillbaka dit, och slå in den! - Inget kan ta sig igenom.
Grond tar sig igenom.
För hit varghuvudet!
Grond! Grond! Grond!
Ni släpps inte längre!
Ni kommer inte in i Gondor!
Vem är du att vägra oss tillträde?
Legolas, skjut ett varningsskott förbi båtsmans öra!
Sikta noga!
Nu räcker det! Vi har varnat er. Bered er att bli bordade.
Bordade? Av dig och vems armé?
Den här armén.
In där!
Vad är det här för plats?
Husbond måste gå in i tunneln.
Nu när jag är här, tror jag inte att jag vill det.
Det är enda vägen.
Gå in... eller gå tillbaka.
Jag kan inte gå tillbaka.
- Vad är det för en stank? - Orchsmuts. De kommer hit ibland.
Skynda på!
Den här vägen.
Sméagol!
Här borta.
- Det är klibbigt. Vad är det? - Du ska få se.
Ja. Du ska få se.
Sméagol?
Sméagol!
Sam...
Och dig, Frodo Bagger...
...ger jag Earendils ljus, vår mest alskade stjarna.
Må det vara ett ljus för dig på mörka platser...
...nar allt annat ljus slacks.
Aiya Earendil elenion ancalima!
Stygga fluga lilla
Varför lipa illa?
Fångad i ett nät
Snart är du... äten
Kom den undan, min sskatt? Inte den här gången.
- Inte den här gången. - Nej!
Det var inte vi. Det var inte vi!
Sméagol skulle inte skada husbond. Vi lovade.
Du måste tro oss. Det var den älskade.
Den älskade fick oss att göra det.
Jag måste förstöra den, Sméagol.
Jag måste förstöra den för bådas vår skull.
Nej!
Jag är så ledsen, Sam.
Jag är så ledsen.
Uppgiften gavs dig, Frodo av Fylke.
Om du inte klarar det...
...kommer ingen att göra det.
Spanarna rapporterar att Minas Tirith är omringat. Nedre kretsen brinner.
Fienden rycker fram från alla håll.
- Tiden är emot oss. - Gör er redo!
Fatta mod, Merry. Det är snart över.
Min dam, ni är skön och modig och ni har mycket att leva för.
Det är många som älskar er.
Jag vet att det är för sent att vända om, och inte stor idé att hoppas.
Om jag var en Rohans riddare, i stånd till stordåd...
Men det är jag inte... jag är en hob.
Jag vet att jag inte kan rädda Midgård.
Jag vill bara hjälpa mina vänner.
Frodo... Sam... Pippin.
Mer än något annat önskar jag få se dem igen.
- Förbered avmarsch. - Skynda! Vi rider hela natten.
- Till strid. - Till strid.
Tillbaka till porten! Fort!
Jag är rikshovmästare åt Anárions hus.
Som sådan har jag vandrat och som sådan skall jag sova.
Gondor är förlorat. Det finns inget hopp för människorna.
Varför flyr de dårarna?
Bättre att dö förr än senare.
För dö måste vi.
Ingen grav för Denethor och Faramir.
Ingen lång dödssömn i balsamerad ro.
Brinna skall vi som forntida hednakungar.
Hämta ved och olja.
Stå fast. Stå fast!
Ni är soldater av Gondor.
Vad som än kommer genom porten skall ni stå fast.
En salva! Skjut!
Släpp honom, ditt äckel!
Släpp honom!
Du rör honom inte igen!
Kom an och gör upp!
Tillbaka!
Herr Frodo!
Ah, nej. Frodo.
Herr Frodo!
Vakna.
Lämna mig inte här ensam.
Gå inte dit jag inte kan följa er.
Vakna.
Ni sover inte.
Ni är död.
Bort med dig, ditt avskum!
Vad är det här? Ser ut som om gamla Honmonstret roat sig.
- Har hon dödat en igen? - Nej.
- Den här gynnarn är inte död. - Inte död?
Hon hugger till med gadden och han blir lealös som en urbenad fisk.
Sen har hon sitt lilla roliga. Det är så hon vill äta. Färskt blod.
Bär honom till tornet!
Samwise, din dåre.
- Avskummet vaknar om några timmar. - Då önskar han att han aldrig fötts.
Hans själs boning faller sönder.
Han brinner...
...brinner redan. - Han är inte död.
Han är inte död!
Nej! Nej!
Nej! Han är inte död!
Farväl, Peregrin, son av Paladin. Jag löser dig från min tjänst.
Gå din väg och dö på vad sätt som synes dig bäst.
Häll olja på veden!
Gandalf! - Var är Gandalf?
Gandalf!
De har brutit in i staden. Vik tillbaka! Till andra stadskretsen!
Få bort kvinnor och barn härifrån!
Tillbakaryckning!
Gå in i staden. Döda alla i er väg.
Kämpa! Kämpa till sista man! Kämpa för era liv!
Gandalf!
Denethor har förlorat förståndet.
- Han tänker bränna Faramir levande! - Upp, kvickt!
Vänd tillbaka till avgrunden!
Fall ner i det intet som väntar dig och din herre.
Känner du inte igen döden när du ser den, gamle man?
Detta är min stund.
Gandalf!
Du har misslyckats.
Människornas värld kommer att falla.
Mod, Merry. Mod för våra vänner.
Bilda led, era kryp! Bilda led!
Pikar i täten! Bågskyttar bakom dem!
Éomer, led din éored på vänster flank.
Gamling, följ kungens banér! - Grimbold, led din trupp åt höger!
Framåt och frukta intet mörker!
Res er, res er, Théodens ryttare!
Spjut skall skakas, sköldar splittras.
En svärdsdag, en röd dag förrn solen går upp.
Vad som än händer, stanna hos mig. Jag ska beskydda dig.
Rid nu!
Rid! Rid mot undergång och världens fall!
Död!
Framåt, eorlingar!
Skjut!
Skjut fritt!
Sätt eld på vårt kött.
Hejda detta vanvett!
Du kan för en dag triumfera på slagfältet-
- men mot den makt som rest sig i öster, finns det ingen seger!
Nej! Du ska inte ta min son ifrån mig!
Faramir?
Så slutar Denethor Echtelions son.
Driv dem mot floden!
Säkra staden!
Slut leden!
Blås till anfall!! Rid rätt på!
Ta tyglarna! Dra åt vänster!
Vänster!
Sikta på deras huvuden!
Fäll den! Fäll den!
Merry!
Jag trodde inte det skulle sluta så här.
Sluta?
Nej, resan slutar inte här.
Döden är bara ännu en stig...
...som vi alla måste gå.
Den här världens grå regnridå dras undan... och blir till silverne glas.
Och då ser du det.
Vad då, Gandalf? Ser vad då?
Vita stränder...
...och bortom dem.
Ett fjärran grönt land under en snabbt stigande sol.
- Tja, det är ju inte så illa. - Nej.
Nej, det är det inte.
Samling runt mig!